![](http://i.id24.bg/img/loader.gif)
ЗАРЕЖДАНЕ...
Премиера на български документален филм, вдъхновен от статия | ||||||
| ||||||
Продукцията е създадена с подкрепата на Националния филмов център към Министерството на културата. Сценаристи са проф. Михаил Мелтев и Любомир Йорданов. Оператор на лентата е Иван Тонев, звукът е дело на Благомир Алексиев, като двамата са и продуценти. Автор на музиката е Георги Цветков, режисьор по монтажа е Огнян Иванов. Идеята за филма идва от репортаж на Любомир Йорданов за граничното село Превала в Северозападна България, разположено между Язова планина и Широка планина. "Една статия на Любо Йорданов ме привлече. Мисля, че се казваше "Селската артилерия“. Жителите на село Превала се бранят от градушките, от природните бедствия със специална артилерия. И това ми се стори много любопитно, много интересно. Обичам малките населени места, където смятам, че много по-лесно може да се достигне до интересни, оригинални образи, които се доближават до типичния български характер“, каза режисьорът на филма проф. Михаил Мелтев. Хората в село Превала са много колоритни, категоричен е и Любомир Йорданов, когото проф. Мелтев кани за съсценарист, разказва БТА. "В Превала хората ползват интернет и общуват с децата си в чужбина по вайбър, но в същото време вярват, че облаците могат да се гонят с клетви и с гърмежи от оръдия. В няколко къщи в селото има самоделни оръдия и като се зададе облак с градушка, мъжете и жените ги палят, хвърлят вътре пиратките, трещят срещу небето и твърдят, пък и ние го видяхме с очите си, че от години там градушка не е падала“, разказва Йорданов, признавайки, че интересът му към селото е от години и не веднъж е писал за живота там. "Превала е в Северозападния Балкан до Широка планина по пътя за Белоградчик. Изключително живописно село и непознато. Всъщност това е един район в община Чипровци, който по времето на социализма беше граничен. Достъпът ставаше с открити листове и много малко хора ходеха там. А има какво да се види. Малцина знаят, че там е началото на Белоградчишките скали. Интересните скални образувания, които всички познаваме, започват от там – край с. Превала“, посочи той. По думите му зрителите ще видят едно малко, но с голямо духовно излъчване село. Това е филм за хора, които живеят на границата в буквалния и в преносния смисъл. Селото е близо до границата ни със Сърбия, но то е и на границата между равнината и планината, на границата между небето и земята, на границата между вчера и днес. Там хората живеят със смартфони, но спазват много от традициите, от ритуалите и обичаите на дедите и прадедите си, разказа още Любомир Йорданов. Според него именно с това филмът е интересен. Той показва едни хора, които са и в днешния ден, и в миналото. Режисьорът на филма Михаил Мелтев признава, че като характер хората, които среща по време на снимките, се разминават с очакванията му. "Аз очаквах по-скоро някакви радичкови характери, някаква много особена атмосфера, а всъщност открих може би равностойни, много интересни хора. Като например зъболекаря, който отказва предложения за работа в големи градове, защото в неговото село няма зъболекар. Открих един противоположен на него образ, който пък се гордее с това, че цял живот нищо не е работил и че животът е едно голямо забавление. Открих един действен типаж, който иска да създава и всеки ден прави нещо. Много любопитни, много интересни хора, които се разминават с първоначалните ми очаквания, но в никакъв случай не бяха разочарования, напротив – може би бяха по-интересни от моите очаквания“, споделя проф. Мелтев. Герои в документалната лента са именно хората от село Превала – неподправени и истински, такива, каквито са били винаги. Филмът е заснет с участието на Валентина Стефанова, Васка Димитрова, Иван Вълчаров, Живо Дабин, Таня Живова. Това, че се снима филм за тях, местните приемат с любопитство, но и с известно подозрение. "Първо ни питаха, какво търсите тук? Село като село. После свикнаха с нас. Отвориха и домовете, и душите, и сърцата си. Даже започнаха да се шегуват. "Ей, Брад Пит ме направихте вие“, ни казваше един от героите във филма. Той също е доказателство, че хората от селото наистина са колорити с голям потенциал. Българинът винаги е казвал, че трите най-важни длъжности в едно населено място са кметът, попът и даскалът. Е този наш герой е бил даскал и кмет, а в момента е свещеник на Превала", споделя Любомир Йорданов. За общуването си с хората от село Превала режисьорът на лентата Михаил Мелтев казва, че го е обогатило. Той допълва, че видяното на място в българския Северозапад в никакъв случай не покрива представата, която се налага за най-изостаналия район в Европа. "Не го отличават много неща от останалата част на страната. По- скоро отчаянието, което е обзело част от хората, оставя този белег. Но това се компенсира от действеността на хората от Превала“, категоричен е авторът на филма. И точно такова е посланието – хората да вярват в себе си, както жителите на Превала вярват в себе си, посочи още проф. Мелтев. "Някога Превала е било голямо село с около две хиляди жители, които са се занимавали с животновъдство. С времето се е обезлюдило и сега там живеят около 300 човека. Но продължават да се справят с живота по своя си начин, гледайки философски на всичко с една усмивка и самоирония. С филма показваме, че да живееш на билото, на ръба, на границата, не е някакво опустошаващо усилие, а е шанс, надежда да бъдеш и от двете страни, да бъдеш между духа и материята, между небето и земята и да се справяш с живота с една усмивка и с надежда", посочи Любомир Йорданов. Документалният филм "Превал“ спечели отличието "Най-добър филм за януари 2023 г.“ в конкурса на Фестивала за изкуства и кино в Майнхайм, Германия, което го нарежда сред 12-те претенденти за годишната награда на фестивала. |
Още по темата: | общо новини по темата: 7 | ||||||||||||
| |||||||||||||
предишна страница [ 1/2 ] следващата страница |
За контакти:
тел.: 0700 45 024
novini@sofia24.bg