![](http://i.id24.bg/img/loader.gif)
ЗАРЕЖДАНЕ...
Автор отказа награда за роман на годината, ето каква е причината | ||||||
| ||||||
Проблемът е, че Борис Минков, който е редактор на романа, е и член на журито, което е нарушение на устава на фондацията. Все още не е ясно защо е допуснат такъв конфликт на интереси, който да компрометира избора на романа. "Преди малко подкрепих и споделих поста на Амелия Личева, в който тя цитира членове от устава на наградата "Роман на годината" на НДФ "13 века България", с които до момента не бях запозната – и няма как да съм била, – но които очевидно са нарушени драстично. Ето защо не намирам в себе си морални основания да приема избор, направен по този начин, и отказвам наградата. Оповестявам го тук неформално, а официално ще го направя в понеделник, когато ще бъде възможно да съобщя решението си на ръководството на Фонда", заяви Елена Алексиева в личния си Facebook профил. "Единственото, което искам да подчертая, е убедеността си в професионалните качества и морала на Борис Минков, който е редактор на романа и член на журито. Сигурна съм, че в своите действия и решения той е бил напълно добросъвестен. За съжаление това не отменя допуснатите груби нарушения. Те обаче няма как и не следва да бъдат приписвани индивидуално на членовете на журито, тъй като проблемът е доста по-дълбок", добави писателката. Несъответствието с правилата посочи Веселина Седларска. Ето какво заяви тя: "Декларация: Пиша тези редове не като редактор на книгата "Рана“ на Захари Карабашлиев, а като ненаситен читател и като човек, известен с абсолютната си непоносимост към дружеско раздаване на награди. Отклонение: като член на комисията за националната награда "Добри Чинтулов“ миналата година се нахвърлих по начин, който няма нищо общо с възпитанието, срещу един от членовете на комисията, който се бе съгласил да бъде предложен за наградата от името на колектива, който ръководи. Бясът ми беше толкова неконтролируем, че казах: "Това, което правите, е мно-го дол-на плом-ба!“ Скандал и т.н. Сега по същество: Вчера бях изненадана от връчената награда на Националния фонд "13 века България“. Награденият роман "Вулкан“ на Елена Алексиева е с изключително силно начало и изненадващо несъответстващо му продължение. Другият номиниран роман "Екстазис“ на Радослав Бимбалов е с ювелирен език и внезапен, безсилен финал, като авторът да се е уморил и да е спрял и оставил читателя с пръст в уста. Продължението на "Поразените“ на Теодора Димова е по-слабо от първата книга, но не е ли така с всички насилени да бъдат продължени романи. За "Рана“ на Карабашлиев няма да кажа нищо, защото съм неин редактор. Наградата получи "Вулкан“. Журито тази година беше съобщено от БТА едва снощи. И там – изненада! изненада! – един от петима е доц. Борис Минков, редактор на романа "Вулкан“. Ако съм добре възпитан човек, ще кажа, че това е грубо нарушение на чл.18 на устава в наградата. Но тъй като в този момент съм в онова състояние на невъзпитаност, ще кажа отново: Това е мно-го дол-на пло-мба! Не вярвам, че някой ще потърси сметка на Минков защо не си е дал отвод от журито. Не вярвам, че някой ще отнеме дружеската награда. Само се чудя на две неща: Как Елена Алексиева се е зарадвала с цяло сърце на това подаяние? И как ти, Маноле, за Манол Пейков става дума, който честитиш с възхита на всички замесени, ще си справедлив народен представител, като не си даваш сметка в този случай кой в какво е замесен. Това, което ще се случи, ще е да ме награкат стотици дружески към замесените. Затова нека пак да декларирам: Не казвам, че наградата не трябваше да получи тази книга, казвам, че я получи по незаконен /чл.18/ и жалък начин. Язък за името на наградата!" Издателят от "Жанет 45" и народен представител от ПП-ДБ Манол Пейков отвърна на обвиненията: "За незапознатите: кратък обзор на най-актуалната (и далеч не незначителна!) буря в литературния ни живот– ведно с моите коментари. Вчера беше връчена една от най-желаните и уважавани литературни награди в България – тази за най-добър български роман, връчвана ежегодно от Фонд "13 века България". Получи я романът "Вулкан" от Елена Алексиева, издаден от ИК Жанет 45. Останалите номинирани бяха Захари Карабашлиев с "Рана", Радослав Бимбалов с "Екстазис", Емануил А. Видински с "Дом за начинаещи", Теодора Димова с "Не ви познавам" и Надя Радулова с "Тук живее Йожи". Съставът на журито на наградата (по необяснима традиция) бе държан в тайна до деня на връчването. По време на церемонията става ясно (използвам сегашно историческо време, защото аз го научих едва днес), че сред членовете на журито е доц. Борис Минков – който също така е редактор на романа на Елена Алексиева. Тази сутрин в социалните мрежи Веселина Седларска и Амелия Личева повдигнаха – съвсем основателно, според мен – въпроса за евентуалния конфликт на интереси – и как това е било допуснато от организаторите. (Както и за още едно допуснато нарушение на правилника на конкурса – това, че председателят му по устав не трябва да е председателствал други конкурси през същата година.) Развръзката: преди минути Елена Алексиева обяви (също в социалните мрежи), че в понеделник ще върне наградата по принципни съображения, свързани с възникналите съмнения за нейната безпристрасност. Моите коментари: 1. Гафът е безспорен – и е изцяло в градината на организаторите. 2. Борис Минков е един от най-етичните и посветени на литературата хора, които познавам. Без да съм разговарял с него по темата съм уверен, че самият той не е привидял конфликт на интереси във факта, че е редактор на книгата – просто защото неговият ум и ценностна система не работят така. (Не, не са приятелчета с Елена и не, не си пият кафетата заедно всеки ден.) Тъжната истина обаче е, че 85% от литературния ни живот работи и м е н н о така. Поради което тревогите (и произтичащите от тях подозрения) на широката публика са напълно естествени. Което – пак казвам! – прави пропуска на организаторите (които трябваше да отстранят доц. Минков от журито, след като самият той не се е сетил да си направи отвод) още по-сериозен (защото нанася удар не само по техния, но и по неговия авторитет). 3. Не само тази награда, но и българските литературни награди като цяло трябва да се организират с повече разгласа и несравнимо повече прозрачност. Макар идеята зад пазенето на журито в тайна до последния момент да ми е пределно ясна (а именно – да бъдат предпазени членовете му от външен натиск), практиката през последните няколко години показва, че в нашата среда този модел просто не работи – защото извиква у широката публика чувство за някакви неясни задкулисни игри, което (дори да няма нищо общо с истината) компрометира въпросните награди и снижава техния авторитет. 4. Свалям шапка на Елена Алексиева, която можеше (като други нейни колеги по света и у нас, попадали в подобни ситуации в други епохи) съвсем спокойно да си налегне парцалите и да изчака бурята да отмине – но избра да постъпи принципно и достойно. (Прочее, постъпката ѝ е още по впечатляваща на фона на солидното парично измерение на наградата, което би могло да осигури на един писател няколкомесечна спокойна работа върху следващия му/ѝ ръкопис.) В заключение: дълбоко в себе си винаги съм бил убеден, че големият писател трябва да бъде и голям (разбирай – почтен, достоен, великодушен) човек. Е, днес се уверих на практика, че не съм грешал, когато съм поставял един от ключовете герои в горната история именно в тази категория." Амелия Личева също сигнализира за проблеми при провеждането на конкурса: "Снощното решение на журито на конкурса "Роман на годината“ не може да бъде подминато. И тук няма да говоря като литератор, който има своето мнение за номинираните книги. Ще подкрепя Веселина Седларска и ще апелирам за две неща, ако искаме литературните ни награди да имат някакъв минимален авторитет. Първо. Никога повече анонимни журита. Няма нужда да ги научаваме в деня на награждаването. Ако от началото знаехме състава на журито, скандалът щеше да се избегне. Второ. Незабавна реакция от страна на Фонда и замесените, защото е нарушен Уставът и това компрометира и тази българска литературна награда. Цитирам Устава: Чл.18. (1) Членовете на Журито подписват декларация за необвързаност с кандидатурите. (2) Председателят на Журито няма право да участва в други журита на л и т е р а т у р н и к о н к у р с и за с ъ о т в е т н а т а г о д и н а. Чл. 20. Председателят на Журито следи за спазване изискванията за кворум, законното взимане на решенията и работата на Журито в съответствие с настоящия Статут. Иначе, ако сме се заразили от политиците и ще се държим, сякаш за нас правилата не важат, нека си го кажем открито." Елена Алексиева, която върна наградата, написа под поста ѝ: "Амелия, подкрепям напълно твоята позиция." |
За контакти:
тел.: 0700 45 024
novini@sofia24.bg